3291
30
F
Makedonsk (serbisk)
-
-
-
-

Språksituasjonen i hjemlandet mitt

Et veldig betydelig tegn av hvert lands kultur,
historie og tradisjon er språket. Det er gjennom
språket at kulturelle og tradisjonelle spesifikke
viser seg, og det er gjennom språket at
nasjonalfølelsen spres i blant befolkningen.
Hvert land har sine dialekter, og de har en
viktig rolle for å betegne spesifikke kulturelle
og tradisjonelle nyanser. Ofte er folk stolte
av sine dialekter, men det også skjer at noen 
føler at det er skamfullt at de snakker 
sin dialekt. Men når vi snakker om språk
er det viktig å vite at hvert språk er preget
av sin historie. Det holdes riktig når
det gjelder det makedonske språket også.
Makedonia var en del av det tyrkiske kongedømmet
for 500 år. Derfor er det umulig i dag å si noe uten
å bruke noe gammelt tyrkisk ord.

I tillegg var Makedonia en del av Jugoslavia,
fram til 1991. Det offisielle språket i Jugoslavia
var serbokroatisk, og hele befolkningen måtte bruke
dette språket. Det var selvfølgelig tillatt at folk
snakket sitt eget språk hjemme, selv om det var 
det serbokroatiske språket som ble lært i skolen
og som politikerne brukte på Stortinget. Men det
makedonske språket overlevde likevel.

Etter avløsningen av Jugoslavia begynte den
nasjonalbyggingsprosessen &&sær i Makedonia. Da var det
viktig at det nye selvstendige landet hadde sitt
eget offisielle språk som var «virkelig makedonsk»,
for dette målet var språket, eller kombinasjonen av
dialektene snakket i den sentrale delen av landet
normert og kodifisert i det moderne offisielle
makedonske språket som vi snakker til i dag.

Likevel betyr det ikke at folk ikke fortsetter
å snakke dialektene sine. Selv om landet er veldig
lite er det mange forskjellige dialekter. Det er
nesten umulig for folk som kommer fra
Øst-Makedonia å forstå folk fra Vest-Makedonia &&sær.
Men det er bare det offisielle språket som
er brukt i avisene, på TV og i alle offisielle
holdninger og handlinger.

Som jeg skrev før, er det mange som er 
stolte av sine dialekter, men det er også mange som
forandrer den. Det skjer oftest når folk flytter,
særlig i landets hovedstad. Dessverre tror
folk som kommer fra hovedstaden at deres språk
er det beste og at de som ikke snakker det er
uutdannet eller mangler kultur. Derfor forandrer 
ofte folk sine dialekter når de flytter i hovedstaden,
slik at det sannsynligvis skjer i hele verden.

I tillegg til makedonsk, ble i 2001 innført
det albanske språket som et offisielt språk.
Årsaken til dette er at det er mer enn en kvart
av befolkningen som er etniske albanere, og de
ville ha rettigheter til å lære på sitt språk
og å bruke det i offisielle sammenhenger.

Dessverre er det fortsatt folk som er
uenige i dette og synes at på denne måten
truer de etniske albanerne den makedonske kulturen.
Likevel tror jeg at det er viktig at vi alle
aksepterer at vi bor i et multikulturelt
samfunn. Derfor må vi akseptere og respektere
våre forskjeller. Det er mye som man kan
lære fra andre kulturer og tradisjoner, særlig
gjennom språket.