3291
30
F
Makedonsk (serbisk)
-
-
-
-

Språksituasjonen i hjemlandet mitt

Et veldig betydelig tegn av hvert lands kultur,
historie og tradisjon er språket. Det er gjennom
språket at kulturelle og tradisjonelle spesifikker
viser seg, og det er gjennom språket at
nasjonalfølelsen spres i blant befolkningen.
Hvert land har sine dialekter, og de har en
viktig rolle for å betegne spesifikke kulturelle
og tradisjonelle nyanser. Ofte er folk stolt
av sine dialekter, men det også skjer at noen 
føler at det er skamful at de snakker 
sin dialekt. Men når vi snakker om språk
er det viktig å vite at hvert språk er preget
av sin historie. Det holdes riktig når
det gjelder det makedonske språket også.
Makedonia var en del av den tyrkiske kongdommen
for 500 år. Derfor er det umulig i dag å sie noe uten
å bruke noe gammelt tyrkisk ord.

I tillegg var Makedonia en del av Jugoslavia,
fram til 1991. Det offissielle språket i Jugoslavia
var serbo-kroatisk, og hele befolkningen måtte bruke
dette språk. Det var selvfølgelig tillatt at folk
snakket sitt eget språk hjemme, selv om det var 
det serbo-kroatisk språket som var lært i skolen
og som politikerne brukte på Stortinget. Men det
makedonske språket overlevde likevell.

Etter avløsningen av Jugoslavia begynte den
nasjonalsbygging prossessen i Makedonia. Da var det
viktig at det nye selvstendige landet hadde sitt
eget offissiell språk som var «virkelig makedonsk»,
for dette målet var språket, eller kombinasjonen av
dialektene snakket i den sentrale delen av landet
normert og kodifisert i det moderne offissielle
makedonske språket som vi snakker til i dag.

Likevell betyr det ikke at folk ikke fortsetter
å snake dialektene sine. Selv om landet er veldig
liten er det mange forskjellige dialekter. Det er
nesten umulig for folk som kommer fra
Øst-Makedonia å forstå folk fra vest Makedonia.
Men det er bare det offissielle språket som
er brukt i avisene, på TV og i alle offissielle
holdninger og handlinger.

Som jeg skrev før, er det mange som er 
stolt av sin dialekt, men det er også mange som
forandrer den. Det skjer oftest når folk flytter,
særlig i landets hovedstad. Dessverre tror
folk som kommer fra hovedstaden at deres språk
er den beste og at de som ikke snakker den er
uutdannet eller mangler kultur. Derfor forandrer 
ofte folk sine dialekter når de flytter i hovedstaden,
slik at det sannsynligvis skjer i hele verden.

I tillegg til makedonsk, ble i 2001 innført
det albanske språket som et offissielle språk.
Årsaken til dette er at det er mer enn et kvarter
av befolkningen som er etniske albanere, og de
ville ha rettigheten til å lære på sin språk
og å bruke den i offissielle sammenhenger.

Dessverre er det fortsett folk som er
uenige i dette og synnes at på denne måten
truer de etniske albanere den makedonske kulturen.
Likevell tror jeg at det er viktig at vi alle
aksepterer at vi bor i et multikulturell
samfunn. Derfor må vi akseptere og respektere
våre forskjellene. Det er mye som man kan
lære fra andre kulturer og tradisjoner, særlig
gjennom språket.